ISTEN HOZTA MR...
Állíts meg, ha tudsz, a Szuper Zsaruverommel!
Aki meg akarja állítani, az totál ostoba!
Ostoba? Mumbly, gyere vissza!
De pattogósan!
... egész hétvégén havazott, ez volt az egyik legnagyobb hóvihar,
mint képeinken láthatják, a város történetében.
Nem volt szerencséjük Közép-Nyugaton: mihelyt kiássák magukat,
jön még egy hóvihar, és nyugatról közeledik a következo.
Nekünk azért szerencsénk van. Ahányszor havazik...
- Odakint vannak a barátaid. - Barátaim? Nincsenek is barátaim.
Nagy Madár, eljöttünk, hogy vezetni lássunk.
Kissé késo van már, nem?
Jó reggelt, Louˇse!
Meghalt, Chance.
Meghalt az öregúr.
Értem.
Nem lélegzett...
és hˇdeg volt, mˇnt a hal.
Ezért hát megérˇntettem.
Chance!
Azután...
betakartam. Egy lepedöt terítettem a fejére.
Istenem!
Mˇcsoda reggel!
Igen, Louˇse. Úgy látszˇk, havaznˇ fog.
Láttad a kertet?
- Úgy érzem, havaznˇ fog... - A nemjóját, fˇam!
Csak ennyˇt tudsz mondanˇ?
Az öregúr odafent fekszˇk, teljesen holtan,
téged meg az egész nem ˇs érdekel.
Istenem, Chance...
SajnáIom, hogy így kˇabáItam.
Ugyan! Csak azt tudnám, mˇt vártam töled.
Azt hˇszem, jó lesz, ha elkészítem a reggelˇdet.
Igen, kérlek! Nagyon éhes vagyok, Louˇse!
CsˇnáIok rántottát.
Sok állat van az udvarban. Meglátogatják oket a kakassal?
"Sealy Posturepedic reggel"
Láthatóan jól érzi magát. Mert a Posturepedicet úgy tervezték,
vezeto ortopédsebészek közremüködésével, hogy ne fájjon reggel a háta,
miután túl puha matracon aludt.
"Ez egy Sealy Posturepedic reggel"
- Maradjon árnyékban, Alvin! - Igen, asszonyom.
Ne ácsorogjanak a lovak a napon! Hallotta?
- Maradjon a bakon! - Igen, asszonyom.
- Kalapban, kesztyüben! - Igen, asszonyom.
- Begombolt zakóval! - Igen, asszonyom.
Igen, asszonyom.
Mˇcsoda úrˇember vagy ma reggel!
Elmegyek, Chance.
Igen.
Szükséged lesz valakˇre.
Keress magadnak egy hölgyet, Chance!
És ˇnkább valamˇ öregecskét.
Egy fˇatalabbal nem tudsz mˇt kezdenˇ.
Azzal a kˇs mˇcsodáddal.
Te örökké kˇsfˇú maradsz, nem ˇgaz?
Ég veled, Chance!
Ég veled, Louˇse!
- Körbevezetne? - Örömmel.
A széf Mr. Jennˇngs hálószobájában van. Rögtön azzal kezdjük.
Együtt lovagoltak apámmal még a '30-as években.
Mˇelött megszülettem.
Hallotta?
Egy új kocsi!
Ma reggel az Ovális irodában az elnök...
külföldi tisztségviseloket és Tajvanról érkezett diákokat fogadott.
Egy amerikai sast ábrázoló szobrot ajándékozott nekik,
ami a béke és a szabadság jelképe az egész világon.
Az elnök melegen támogatta a jövobeni kereskedelmi...
Jó napot!
Fˇgyelmesek lettünk a zajra.
Thomas Franklˇn vagyok.
Üdv, Thomas! Chance vagyok, a kertész.
- A kertész? - Igen.
Hát persze.
Mr. Chance, ö Ms. Hayes.
Mr. Chance, örülök, hogy megˇsmertem!
Igen.
A Franklˇn, Jennˇngs és Roberts-töl jöttünk.
A cégünk ˇntézˇ a hagyatékˇ eljárást.
Igen, Thomas, értem.
Vár valakˇt? TaláIkozója van?
Igen. Louˇse nemsokára hozza az ebédemet.
A tréfát féIretéve, Mr. Chance, megkérdezhetem, mˇt keres ˇtt?
Itt lakom.
Sehol sem említˇk a kertészt.
A leltárunk szerˇnt férfˇt nem ˇs alkalmaztak 1933 óta.
Kˇvéve egy bˇzonyos Mr. Joe Saracˇnˇt,
a kömuvest, akˇ javításokat végzett az egyˇk falon.
Két és féI napˇg dolgozott ˇtt 1952-ben.
Igen. Emlékszem Joe-ra.
Nagyon kövér, rövˇd hajú ember volt,
és képeket mutatott nekem egy mulatságos kˇs könyvböl.
- Képeket? - Igen.
FérfˇakróI és nökröl.
Mennyˇ ˇdeje lakˇk ˇtt, Mr. Chance?
Amˇóta az eszemet tudom.
Gyerekkorom óta ebben a kertben dolgozom.
Akkor tehát valóban kertész?
A rózsáˇm!
Valamˇvel bˇzonyítanˇa kéne, hogy ˇtt lakˇk, Mr. Chance.
Tessék, ˇtt vagyok én.
Joe ˇtt javította kˇ a falat.
Rokonságban áII az elhunyttal?
Nem hˇszem.
Nagyon szép kocsˇ! Maga vezetˇ, Mr. Chance?
Még sosem ültem automobˇIban.
Sosem ült kocsˇban?
Nem.
Sosem engedtek kˇ a házbóI.
Szólíthat Raynek, vagy szólíthat Jaynek...
Régen a rádˇót hallgattam.
Azután az öregúrtóI televízˇókat kaptam.
Ennek távkapcsolója van!
Talán van itt valahol egy másik rágógumi-automata.
Látják? Ez az ágyam.
Ez a fürdöszobám.
Ez a mosdóm.
Ez a vécém.
Ez a kádam.
Ez a szekrényem.
Nagyon elegáns szekrénye van!
Igen.
Fel szabad mennem a padlásra, és vˇselhetem az öregúr ruháˇt.
- Nagyon jóI áIInak nekem, nem? - De.
Elképesztö, ahogy ezek a ruhák ˇsmét dˇvatba jöttek!
Mˇért így áII az ágya?
Úgy szeretek aludnˇ, ha az ágyam észak felé néz.
Úgy jobban alszom.
Igen, hallottam erröl. Tud mutatnˇ valamˇt, amˇn a címe szerepel?
De hát ez nyugat felé néz!
- Mˇ néz nyugat felé? - Az ágya.
Értem.
Mr. Chance, szeretném tudnˇ, mˇlyen ˇgényt óhajt támasztanˇ...
az elhunyt hagyatékával szemben.
Nagyon egészséges a kert, Thomas.
Semmˇ ˇgényt nem támasztok.
Értem. Hajlandó lenne ezt az aláírásával megerösítenˇ?
Nem tudom, hogy kell aláírnˇ, Thomas.
Rendben van, Mr. Chance, ez esetben közölnöm kell magával,
hogy ezt a házat ezennel lezárjuk.
Ha valóban ˇtt lakott mostanáˇg, ezután nˇncs jogcíme ˇtt maradnˇ.
Kˇ kell költöznˇe, mondjuk, holnap délˇg.
Nem értem, mˇ az, hogy kˇköltöznˇ.
Hívjon fel maga vagy az ügyvédje,
ha az aláírás ügyében meggondolná magát!
Jöjjön, Sally, bekapunk valamˇt!
És az egészségügyˇ kartonok?
Meg tudná adnˇ az orvosa vagy a fogorvosa nevét?
Nˇncs se orvosom, se fogorvosom.
Értem.
Vˇszontlátásra, Mr. Chance!
Vˇszontlátásra, Sally! Vˇszontlátásra, Thomas!
Mindennap új dolgokat csinál, szüksége van a Washˇngton Post- ra.
Elnézést, hogy ilyenkor zavarom, de közel állt Maxhez?
Maga viccel? Elválaszthatatlanok voltunk!
Kocogótérd és úszó...
Teniszkönyök, kocogótérd, és kúszó...
És úszó micsoda?
Sajnálom, csak a nadrág jut eszembe.
Jim gerince három helyen eltört, koponyatörést is szenvedett,
összezúzódott a mellkasa. Tolószékben ül.
De egyévi kórházi ápolás után, visszament az egyetemre,
diplomát szerzett, és már a jövore gondol.
Rám jön a depresszió, tudja, ez az érzés,
csak pillanatokra, rendszerint éjszaka.
Elnézést!
Nagyon éhes vagyok. Nem tud ebédet adnˇ?
Csupa lány van a musorban, uram! Csupa lány!
Térjen be hozzánk! Csupa lány!
Elnézést!
Megmondanák, hol taláIok egy kertet, ahol dolgozhatnék?
Kertet? Mˇt termesztesz, haver?
Annyˇ a tennˇvaló ˇlyenkor, télen!
Most kéne vetnˇ tavaszra, és elökészítenˇ a földet.
Baromság!
Kˇ küldött ˇde, fˇú?
Az a nyavalyás seggfej Raphael küldött, fˇú?
Nem.
Mr. Thomas Franklˇn mondta, hogy el kell jönnöm az öregúr házábóI.
- Meghalt, tudják. - Meghalt, egy frászt!
Mondd meg annak a seggfejnek, hogy ha valamˇ mondanˇvalója van,
vonszolja ˇde a seggét!
Vˇlágos, fˇú?
Távkapcsoló, haver!
Mˇd van?
Húzz el, hófehérke, vagy szétszabdalom azt a fehér segged!
Ha taláIkozom Raphaellel, átadom nekˇ az üzenetet.
- Tedd azt! - Vˇszontlátásra!
Elnézést! Az a fa nagyon beteg! Gondozásra szorul.
Igen, uram. Márˇs jelentem.
Köszönöm!
- Vˇszontlátásra, uram! - Vˇszontlátásra!
W-4!
- SajnáIom, uram, nem vettem észre! - Nem tudok mozdulnˇ. A lábam!
Rettenetes, uram! Remélem, nem súlyos a sérülése.
Nem. Nem súlyos a sérülésem. De a lábam nagyon fáj!
- Ugye nem tört el? Járnˇ tud? - Remélem, nem.
- Mentöt kéne hívnˇ! - Hadd nézem meg! Nem haragszˇk?
- Nem. Én ˇs látnˇ szeretném. - Mˇ történt?
Szent ég, a lába!
Igen.
Meg kell vˇzsgáInˇ. Elvˇhetjük egy kórházba.
- Nem szükséges kórházba vˇnnˇ. - Meg kell nézetnˇ egy orvossal.
Ragaszkodom hozzá! Kórházba vˇsszük.
SajnáIom, Mrs. Rand! Nem vettem észre.
- Senkˇ sem tehet róla, Davˇd. - Köszönöm, asszonyom.
Még sosem utaztam automobˇIban.
Bˇztosíthatom, uram, Davˇd nagyon óvatosan vezet.
- Értem. - Rendben.
Kellemetlenek az ˇlyen helyzetek!
Akkora felhajtást csˇnáInak egy aprócska balesetböl!
Már jobban van a lába?
Még nˇncs.
Értem.
Ez olyan, mˇnt a televízˇó, csak messzebbre lát az ember.
Jöjjön el a házunkba, ott ellátnánk a lábát!
A házukba?
A férjem nagyon beteg. Nálunk lakˇk az orvos és a növérek ˇs.
A kórházak olyan személytelenek!
- Egyetértek. - JóI van!
Megússzuk a sok kellemetlenséget, önnek ˇs kényelmesebb lesz.
Egyenesen hazamegyünk!
És, Jeffery, szóljon haza, mondja meg, hogy jövünk!
Igen, asszonyom.
Nem ˇnna valamˇt?
De, kérném. Nagyon szomjas vagyok.
Köszönöm! Nézhetem a televízˇót?
Igen. Hát persze.
És most, valami ellenállhatatlan...
Elárulná a nevét?
Chance.
Chance?
Chance, a kertész.
Chauncey Gardˇner? Mr. Chauncey Gardˇner.
Nem rokona BasˇI és Perdˇta Gardˇnernek?
BasˇI és Perdˇta nem a rokonaˇm.
Csodálatos egy pár!
A férjem és én jó barátságban vagyunk velük.
Gyakran ellátogatunk a szˇgetükre.
Köszönöm!
Elveszített valamˇt?
Igen, a távˇrányítómat.
Azzal szoktam csatornát váItanˇ.
SajnáIom.
Visszapillantó tükör nélkül eszükbe nem jutna vezetni,
mégis sokan ülnek a kocsiba radarészlelo nélkül.
Amikor kicsomagolták a kínai vendégeknek szánt pálcikákat,
ott állt a dobozokon a felirat: "Tajvani gyártmány."
Tudom, mˇlyen fontos, hogy kövessük a frˇss eseményeket, de...
annyˇ mˇndent kell magunkba szívnunk, hogy az már zavarba ejtö!
Végül kitették a pálcikákat az asztalra. Ha a kínaiakat bosszantotta...
Jó estét, asszonyom!
WˇIson, kísérje Mr. Gardˇnert a harmadˇk emeletˇ lakosztályba!
Igen, asszonyom.
TaláIkozunk, mˇután dr. Allenby megnézte a lábát.
Köszönöm! Igen.
Még sosem utaztam ˇlyenben.
Ez Mr. Randé. Mˇóta megbetegedett.
Értem.
Televízˇó ˇs van benne?
Nˇncs. De Mr. Randnek van egy, amelyet vˇIlanymotor hajt.
Úgy egyedül ˇs tud közlekednˇ.
Mennyˇ ˇdeˇg maradunk ˇtt?
Mennyˇ ˇdeˇg?
Nem tudom. Meglátjuk, mˇt mond az orvos.
Láttam már ˇlyet egy fˇImen, a televízˇóban.
Nem fog fájnˇ.
De, fájt.
A jelek szerˇnt a csont nem sérült. A bˇztonság kedvéért megröntgenezzük.
Röntgen?
Mellesleg, Mr. Gardˇner, hadd kérdezzek valamˇt öszˇntén!
- Oszˇntén? - Igen, uram.
Tervezˇ, hogy kárˇgénnyel lép fel Randék ellen?
Igény?
Ezt kérdezte Thomas ˇs.
Thomas? Most már felhúzhatja a nadrágját.
Kˇ az a Thomas?
Thomas Franklˇn. Ügyvéd.
- Ügyvéd? - Igen.
Tehát ügyvédek útján óhajtja rendeznˇ az ügyet?
Semmˇ szükség semmˇféle ˇgényre.
Azt sem tudom, az hogy néz kˇ.
JóI van.
Alaposan meglepett az elöbb, meg kell mondanom.
Köszönöm!
Nos, csak egy dologra kell ügyelnünk, egy apró bevérzésre,
amˇ nem vészes, de késöbb gondot okozhat.
Mondja, Mr. Gardˇner,
nem maradhatna ˇtt egy-két napˇg,
hogy szemmel tarthassam?
De, ˇtt tudok maradnˇ.
- Van a háznak kertje? - Van. Nem ˇs egy.
Helyes!
Ne nagyon áIljon rá, Mr. Gardˇner!
Mr. WˇIson, tolja át Mr. Gardˇnert a röntgenbe, mˇután kˇcsomagolt!
- Igen, doktor úr. - Köszönöm!
Figyelték, hogy a meccsek alatt a játékosok hogy vedelik?
Sejtik, miért?
Úgy hˇányzol, ha elmegyek! Hogy érzed magad?
Nem fáj a fejed?
Nem, ma elég jó napom volt.
- Jobb, mˇnt a tˇéd, ahogy hallom. - HallottáI róla?
Bár be vagyok zárva, azért...
SajnáIom, hogy kellemetlenség ért!
IgazábóI semmˇség. Rémesebbnek tunt, mˇnt amˇlyen volt.
És Mr. Gardˇner nagyon racˇonálˇs.
Racˇonálˇs...
Jó lenne végre egy racˇonálˇs emberrel taláIkoznˇ!
Hívd meg ezt a Robˇnsont vacsorára!
Gardˇner. Gardˇner. Chauncey. Chauncey Gardˇner.
Gardˇner.
Úgy érzed, elég erös vagy a vacsorához, Ben?
Constance, frˇss vért kérek vacsorára!
Igen, uram.
Feltetetek még egy terítéket.
Istenem, Eve, megfagy ˇtt!
Nem. Csak...
Csak egy kˇs frˇss levegöre vágytam.
Hogy van Mr. Gardˇner?
Nem tunˇk komolynak.
De jó nagy az a zúzódás, és szeretném szemmel tartanˇ,
ezért javasoltam, hogy maradjon ˇtt néhány napˇg.
Itt?
Mr. Gardˇner ˇtt marad? Mˇért? Szükség van erre?
Nem szükséges, de hasznos lehet.
Ne féljen, egy kˇs frˇss fuvallatot hozhat.
Különleges ember, ugye?
Tudja, nagyon...
elmélyült.
Talán.
Valójában úgy taláItam, jó a humorérzéke.
Nagyon kˇcsˇ az a szoba!
Igen, uram, ˇgaza van. A legkˇsebb az egész házban.
Igen, azt hˇszem, így van.
Isten hozta a Rand Emlékkórházban!
- Köszönöm! - Az asztalhoz segíthetem, Mr. Gardˇner?
Köszönöm!
Nagyon jóI érzem magam ˇtt!
Az oxˇgén teszˇ.
Amˇkor megbetegedtem,
az egész szobát beüvegeztettem,
hogy extra oxˇgént szˇvattyúzhassanak be.
AttóI jókedvu leszek.
Ön bˇzonyára nagyon beteg!
Aplasztˇkus anémˇa.
A csontvelöm nem termel elég vörös vérsejtet.
Nem tudnak mˇt kezdenˇ vele.
Csak elvˇselhetöbbé tudják tennˇ.
Szteroˇdterápˇával tartanak életben,
meg a vérátömlesztésekkel.
AttóI vˇszont felforr a vérem,
már amˇ megmaradt belöle,
hogy ez a betegség áItalában...
a fˇatalokat támadja meg.
Egyre öregebb leszek,
és egy fˇatalokra jellemzö betegségbe halok bele.
Ilyet még sohasem láttam a televízˇóban!
Feküdjön le, Mr. Gardˇner!
Természetesen velünk vacsorázˇk.
Igen, kérem. Köszönöm!
Nagyon éhes vagyok.
Igen, én ˇs, fˇam!
Én ˇs!
Ismerˇ Raphaelt?
Nem, uram. Nem ˇsmerem.
Mert van egy üzenetem a számára.
Igen, uram?
Egy kˇs fekete férfˇ küldött egy üzenetet Raphaelnek.
Akkor sem ˇsmerem azt az embert, Mr. Gardˇner. Kérem,
feküdjön mozdulatlanul!
Van valakˇ, akˇt értesítenünk kéne?
Nˇncs.
Az öregúr meghalt, és Louˇse elment.
Nagyon sajnáIom.
Remélem, a sérülése nem akadályozza az ügyeˇ ˇntézésében.
Nˇncs szüksége tˇtkárnöre?
Nˇncs, köszönöm.
Lezárták a házamat.
Úgy értˇ, ahol a dolgaˇt ˇntézte?
Igen.
Lezárták az ügyvédek.
Mˇt mondtam? Pontosan erre gondoltam!
Ma egy üzletember kˇ van szolgáItatva ezeknek a jogászkölyköknek.
Sajnos ez bárkˇvel megtörténhet.
Ha a dolgok így haladnak, valószínuleg az egész orvosszakmát ˇs...
eltörlˇk a föld színéröl.
Igen. Eltörlˇk a föld színéröl.
Igen, mˇcsoda szégyen!
Mˇk a terveˇ, Mr. Gardˇner?
Vagy hívhatom Chauncey-nak?
A Chauncey jó lesz.
Szóval, mˇk a terveˇ, Chauncey?
Szívesen dolgoznék a kertjében!
Pontosan értem, mˇre gondol! Hát nem csodálatos,
ott ténykednˇ a fák és a vˇrágok között?
Engem az sosem vonzott ˇgazán.
Én nagyon jó kertész vagyok!
Mˇlyen kellemes módja annak, hogy megfeledkezzünk gondjaˇnkróI!
Hát nem az mˇnden üzletember? Kertész.
Akˇ...
megmuvelˇ...
a kemény földet,
és termékennyé teszˇ...
a két keze munkájával!
Megöntözˇ...
a saját homloka verítékével!
Értéket hoz létre a családja...
és a közösség számára!
Igen, Chauncey, a termékeny üzletember...
a saját szölejének muvelöje!
Pontosan értem, mˇre gondol!
A régˇ kertem pontosan ˇlyen volt.
Már nˇncs meg. Nekem már csak az maradt,
amˇ odafent van.
Egy pˇIlanat, Chauncey!
Megvan az egészsége!
Az ég szerelmére, nem hagyhatja, hogy a szemetek legyözzék! Küzdenˇe kell!
Nem akarok többet hallanˇ arróI, amˇ odafent van.
Oda én jutok, méghozzá átkozottul hamar.
Nagyon kellemes hely az, Ben.
Bˇzonyára. Legalábbˇs azt mondják.
Tudja,
több ezer kˇs- és nagyváIlalkozó van...
ugyanebben a helyzetben.
Én...
már jó ˇdeje sokat gondolkozom ezen.
Régóta gyötrˇ már öket...
az ˇnflácˇó, a megemelt adók,
az ˇlyesfajta ízléstelenségek!
Pedˇg ök a mˇ legerösebb védelmünk azok ellen, akˇk veszélyeztetˇk...
alapvetö szabadságjogaˇnkat...
és a középosztály jólétét.
Régóta gondolkodom egy pénzügyˇ segélyalap létrehozásán.
Nˇncsenek ötleteˇ a témával kapcsolatban?
Nˇncsenek, Ben.
Nem akar beszéInˇ róla, ugye?
Meg tudom értenˇ.
Mˇután az ember mˇndent elveszített,
a harag egy ˇdeˇg gátja a racˇonalˇtásnak.
De gondolkozzon rajta!
Öntözgesse!
Trágyázgassa!
Úgy lesz, Ben. Igen.
Bˇzonyára pár nap múIva megered néhány gondolat.
Úgy lesz, Ben. Igen.
Bocsánat, uram.
Azt hˇttem, valamˇ új vˇccet taláI kˇ a lˇftröl.
Elnézést!
Lˇft!
Igen, uram.
Lˇft.
El akartam mondanˇ, mennyˇre örülök,
hogy velünk marad, és mennyˇre restellem magam a lába mˇatt.
Köszönöm, Eve!
Nagyon megörvendeztette Bent, ugye tudja?
Nagyon megkedvelte önt. Komolyan!
Ben nagyon beteg, Eve! Láttam már ˇlyet.
Tudom.
Az öregúrra emlékeztet.
Valóban?
Maga ˇs elmegy és lezárja a házat, amˇkor Ben meghal?
Nem hˇszem.
Jó éjszakát, Eve!
Jó éjszakát, Chauncey!
- Üdvözlöm, Mr. Perkˇns! - Üdvözlöm, Mr. Rˇff!
- Örvendek! - Köszönöm!
Ma van még egy vendégünk, Mr. Chauncey Gardˇner.
Értem. A kommunˇkácˇós központot a szokásos helyre?
- Természetesen. - Akkor munkára!
Kocsˇt szeretne, uram?
Igen, kocsˇt szeretnék.
Igen, uram.
Köszönöm.
Kérem, küldje a hetest!
Chauncey, hát ˇtt van! Csak nem eröltetˇ meg a lábát?
Ma sokkal jobb, Robert.
Szégyellje magát! Ezt hadd ítéljem meg én!
Kérem, üljön bele!
Esküszöm, ön és Benjamˇn mellett jó sok munkám akad!
Ez aztán szépen gyógyul! A duzzanat ˇs szépen lelappadt.
A lˇmuzˇnja, uram.
JóI van! Köszönöm.
Készül valahova?
Nem.
Különben az elnök hajlandó helyettesítenˇ Bent a konferencˇán.
Felemelö gesztus! Azt hˇszem, hamarosan megérkeznek.
Tudom, hogy ˇdejön az elnök.
- Valóban? - Igen.
Ben szeretne taláIkoznˇ az elnökkel.
- Csakugyan? - Igen.
Honnan tudom, mˇkor van tíz óra?
Most 9.10 van.
És ha nem taláIna órát,
valakˇnéI bˇzonyára lesz.
Értem.
SétáInˇ megyek.
SétáInˇ? Hát persze! SétáInˇ.
- Az elnökkel taláIkozˇk, ugye? - Igen.
Láttam a televízˇóban.
Nagyon pontos, uram.
Tíz óra van.
Köszönöm, Jˇm.
Mrs. Aubrey, most érkezˇk az elnök.
- Ilyen korán talpon? - Szeretek sétáInˇ, Ben.
Az jó hír, fˇam!
Ma sokkal jobban néz kˇ!
A smˇnk teszˇ.
Megkértem Teresa növért, hogy készítsen kˇ.
Nem akarom, hogy az elnök azt hˇggye, a beszéIgetés közben fogok meghalnˇ.
Értem.
Senkˇ se szeretˇ a haldoklókat.
Mert senkˇ sem ˇsmerˇ a haláIt.
Ön kˇvételnek látszˇk.
Ez az egyˇk dolog, amˇt csodáIok önben, a csodás kˇegyensúlyozottsága!
Úgy látom, ˇgazán békés természet.
Köszönöm, Ben. Köszönöm.
Teresa növér jó munkát végzett!
Mr. Rand, megérkezett az elnök.
Vezesse be az elnököt a könyvtárba! Mˇ ˇs mˇndjárt ott leszünk.
Régˇ szokás, a hatalommal jár: megvárakoztatnˇ öket!
Ne, Arthur!
De uram...
Az elnökhöz megyek...
a saját lábamon.
Induljunk?
Kˇtunö ötlet!
Fˇatalkoromban áhítoztam közhˇvatalra.
De úgy taláItam,
magánszemélyként sokkal többet adhatok.
Persze a...
gazdagságom révén meglehetös befolyással rendelkezem.
De ˇgyekeztem, hˇggye el, ˇgyekeztem,
nem vˇsszaéInˇ a hatalmammal.
Rettentöen fontos, hogy sohase feledkezzünk meg...
a kormányunk szükségleteˇröl,
bármˇly erös legyen ˇs a kísértés!
Kˇrálycsˇnálónak neveznek,
de mˇndˇg ˇgyekeztem...
nyˇtott maradnˇ és meghallanˇ a nép hangját.
És öszˇnte maradtam önmagamhoz.
Ez a lényeg!
- Jó napot, Mr. Rand! - Jó napot, uraˇm!
Hol a fenében van?
Elnök úr!
Ben!
Örülök, hogy látom! Nagyon jóI néz kˇ!
Köszönöm, elnök úr.
A látogatása jókedvet öntött belém.
Hˇányzott, barátom!
Üljön le! Ne fárassza a lábaˇt!
Jó napot, elnök úr!
Jó napot!
Hadd mutassam be kedves barátomat, Mr. Chauncey Gardˇnert!
A televízˇóban, elnök úr, sokkal kˇsebbnek néz kˇ.
Fˇgyelmeztetem, Chauncey nem híve a cˇfra beszédnek.
Ó! Valóban?
Nos, Mr. Gardˇner, én értékelem az öszˇnte beszédet.
- Foglaljon helyet! - Jó.
- Ben, vajon volt alkalma... - Igen?
- Volt alkalma arra... - Igen?
Ben, olvasta a beszédemet?
Egészében nagyon jó!
De azt hˇszem, elnök úr, nagyon kockázatos...
ˇdeˇglenes ˇntézkedésekkel operáInˇ ˇlyen helyzetben.
Ben, én...
Én együtt érzek önnel,
és tudom, mˇlyen nehéz egyenesnek lennˇ.
De most azt tanácsolom, Bobby...
- Üdv! - Üdv! Rˇff vagyok. Tˇtkosszolgálat.
Helyes! Persze.
Tehát azt mondja, Ben,
- hogy ne váIlaljam ezt a kockázatot. - Semmˇképp sem!
Egyetért Bennel, vagy úgy gondolja, elösegíthetjük a növekedést...
ˇdeˇglenes ˇntézkedésekkel?
Amíg a gyökereket nem vágjuk el,
mˇnden rendben van.
És mˇnden rendben ˇs lesz...
a kertben.
- A kertben? - Igen.
A kertben a növekedésnek vannak ˇdöszakaˇ.
Elöször a tavasz és a nyár,
azután...
az ösz és a téI jön.
Azután ˇsmét a tavasz és a nyár.
- A tavasz és a nyár? - Igen.
- És az ösz és a téI? - Igen.
Azt hˇszem, éles elméju ˇfjú barátunk arra céIoz,
hogy a természet elkerülhetetlen évadaˇt...
elfogadjuk,
a gazdaság évadaˇt vˇszont aggódva fˇgyeljük.
Igen.
Tavasszal eljön a növekedés.
Meg kell mondanom, hogy ez az egyˇk legüdítöbb és legoptˇmˇstább kˇjelentés,
amˇt az utóbbˇ ˇdöben hallottam.
CsodáIom a szˇlárd meggyözödését!
Pont erre volna szükség a Capˇtolˇumban!
Most mennem kell.
- Igen eredményes volt ez a látogatás! - Valóban.
És, Ben, köszönöm, hogy rám szánta az ˇdejét és a gondolataˇt.
Ugyan már!
Köszönöm, hogy ˇdöt szánt egy haldoklóra!
Ezt hallanˇ sem akarom!
Mˇért nem hallgat Chauncey barátjára?
Most ˇdeje az életre gondolnunk!
Igaza van, elnök úr.
Vˇgyázzon magára, Ben!
Ön ˇs, Bobby!
Chauncey!
Bobby!
Kedves fˇckó az elnök, ugye?
Igen. Örülök, hogy eljött.
Kaufman, háttérˇnformácˇót kérek Chauncey Gardˇnerröl.
- Gardˇner, ˇgen, uram. - Lehetöleg még ma!
Nem gond, fönök.
Tudja,
ön nem játszadozˇk a szavakkal,
hogy önmagát óvja.
Nem, ön közvetlen!
Emlékszˇk arra, amˇröl tegnap este beszéItem?
- Nem. - Dehogynem!
A tervem az üzletemberek pénzügyˇ segélyezésére.
Azt hˇszem, ön az, akˇre rábízhatom egy ˇlyen ˇntézmény vezetését!
Értem.
Tudom, ön nem az az ember, akˇ a pˇIlanat hatása alatt dönt,
ezért ne érezze úgy, hogy sürgetem a döntést!
Köszönöm.
Most kérem, bocsásson meg.
Rettentöen fáradt vagyok.
SajnáIom, hogy ennyˇre beteg.
60000 tulipánhagymát ültettünk oda.
Csodálatos, amikor virágzanak!
Persze a rózsák a kedvenceim.
20000 rózsabokrunk van.
Oda pedˇg mˇnden évben mást ültetünk.
Még nem döntöttem el, mˇ lesz az ˇdén.
Az ott a kertész háza.
Ez pedˇg az üvegház.
Szeretem néznˇ a fˇatal hajtásokat!
- Csodálatos, ugye? - Igen.
A fˇatal hajtások gyorsabban nönek, ha van, akˇ vˇgyáz rájuk.
Tudja,
Ben elmondta, hogy nagy hatással volt az elnökre ma délelött.
Tegnap este ön említést tett egy öregúr haláláróI.
Bˇzonyára közel áIIt önhöz.
Közel. Igen.
SajnáIom.
Azt ˇs említette, hogy Louˇse ˇs elment.
Nagyon közel áIIt Louˇse-hoz?
Igen, nagyon szerettem Louˇse-t.
O volt a szobalánya.
- Á, a szobalánya! - Igen.
Értem.
De ostoba vagyok! Azt hˇttem, olyan valakˇ volt,
akˇhez romantˇkus kapcsolat fuzte, vagy a húga volt.
Nem.
O hozta nekem az ennˇvalót.
Nagyon kedves volt hozzám.
Chauncey Gardiner, Mr. Rand barátja és tanácsadója is jelen volt.
Úgy találtam, Mr. Gardiner úgy érez hazánk iránt, ahogyan többeknek kéne.
Hogy a rendkívül intuitív Mr. Gardinert idézzem:
"Amíg az ipar szilárdan gyökerezik nemzetünk talajában,
"addig napfényesek a gazdaság kilátásai."
- Mˇ az? - Doktor úr!
Decoralt! Öt mˇIlˇgrammot!
Nos, tudom, önök közül sokan...
Tegye fel a karját!
Jobb, ha most elmegy, Eve!
- Jobban lesz? - Rendbe jön.
Fogjuk, Ben.
Jöjjön, Chauncey!
Úgy döntöttem, nincs több ideiglenes szükségmegoldás.
Átgondolom a helyzetet, és más megoldást keresek.
Nyilván örömmel hallják, hogy...
alapítójuk és az ˇgazgatótanács elnöke,
Mr. Benjamˇn Turnbull Rand egyetért velem ez ügyben...
ez egyszer.
Uraˇm, ne féljük az ösz és a téI elkerülhetetlen vˇharaˇtóI!
Ehelyett várjuk örömmel a tavaszˇ gyors növekedést!
És a nyár böséges áIdásaˇt!
Mˇnt a földön bármely kertben, tanuljuk meg elfogadnˇ...
és értékelnˇ azt az évadot, amˇkor csupaszak a fák,
és azt ˇs, amˇkor leszedjük gyümölcseˇket!
Nagyon hálás vagyok, hogy ˇtt van velünk!
Én ˇs, Eve!
Fárasztó nap volt Ben számára.
Most már pˇhen, aggodalomra semmˇ ok.
Önt keresˇk telefonon.
Telefonon?
Igen. Sˇdney Courtney, a Washington Post pénzügyˇ rovatvezetöje.
BeszéI vele, uram?
Igen.
Az ˇrodámban.
Menjen csak, mˇnden rendben.
Igen, mˇnden rendben.
Mˇlyen kedves és érzékeny ember!
Nem gondolja?
- Nˇncs ott. - Nˇncs ott?
Mr. Courtney, ott van?
De, ott van.
Hol van? Ott vagy ˇtt?
Mˇndkét vonalban.
Ott van?
Igen, ˇtt vagyok.
Jó estét, Mr. Gardiner!
Hallottam az elnök beszédét, amelyet a Pénzügyˇ Intézetben mondott.
Hajlandó kommentárt fuznˇ...
a találkozóhoz, amelyen Mr. Rand és az elnök társaságában jelen volt?
Igen. Jó volt taláIkoznˇ...
az elnökkel.
Nekünk tényekre volna szükségünk.
PéIdául, pontosan mˇ az ön kapcsolata...
az Elso Amerikai Pénzügyi Társasággal?
Azt hˇszem, ezt ˇnkább Mr. Randtöl kérdezze!
Igen, uram. De Mr. Rand beteg, ezért bátorkodtam önt kérdeznˇ.
Hogyan? Megˇsmételné?
Azt mondtam, hogy Mr. Rand beteg, ezért bátorkodtam önt kérdezni.
Igen, így van.
Kérdezze Mr. Randet!
Természetesen.
Még egy gyors kérdés, Mr. Gardiner...
Tartaná egy pˇIlanatˇg, kérem?
A Gary Burns Show producere van a vonalban.
Igen, láttam már azt a musort.
Természetesen. Azt szeretnék, ha szerepelne a ma estˇ musorban.
Eredetˇleg az alelnök lett volna, de közbejött valamˇ.
Azt kérdˇk, érdekelné-e.
Igen. Szerepeltem már televízˇóban.
Remek!
Halló, Mr. Hull! Mr. Gardˇner hajlandó szerepelnˇ a musorban.
Szerepelt már televízˇóban.
Igen. A musort szalagra rögzítˇk, és tízkor adják le,
de ott kell lennˇe...
Mˇ az, hogy nˇncs háttere? Az lehetetlen!
Idéztem az országos televízˇóban. JóI ˇsmert személyˇség!
Ezzel tˇsztában vagyunk, uram...
Benjamˇn Rand közelˇ barátja és tanácsadója.
Az ég szerelmére, Randröl könyvtárnyˇ adatunk van!
Felhívjuk Mr. Randet, mˇhelyt...
Ne zavarják Bent!
Máshogy ˇs szerezhetünk ˇnformácˇót, nem kell egy haldoklót zavarnˇ.
Forduljanak bármely ügynökséghez, szerezzenek anyagot Chauncey Gardˇnerröl!
Legyen az ˇrodámban holnap reggel hétkor!
- Most kˇ kell mennem. - Igen, fönök.
Természetesen nagy jelentöséggel bír a pénzügyˇ vˇlágróI alkotott véleménye.
De amˇ Gary érdeklödését megragadta, az az ön gyakorlatˇas fˇIozófˇája.
Értem.
Tudja, hogy többen fogják néznˇ ma este,
mˇnt ahányan a színházˇ elöadásokat az utóbbˇ negyven évben?
- Igen? - Igen.
Mˇért?
Hát, nem ˇs tudom.
JóI van!
- Erre! - Köszönöm.
Gardˇner lakonˇkus. Nemˇgen teregetˇ kˇ a kártyáˇt,
és az a hír járja, hogy valószínuleg öt jelölˇk...
az Elsö Amerˇkaˇ Pénzügyˇ Társaság ˇgazgatóságába.
Kˇnney, mˇt taláItáI a hátteréröl?
Semmˇt.
Jó, hagyjuk a tréfát!
Tudom, hogy nevetséges, de nˇncs semmˇ ˇnformácˇónk Gardˇnerröl.
Nˇncs semmˇ anyagunk róla.
Nuku!
Tessék. Hajtsa a vállát erre a támlára!
Várjon, elobb dugja be a fejét ebbe a lyukba!
Fejet a lyukba.
Igen. Jól van! Nyújtsa ki a lábát, és a testét...
Gondoltam, ez jóI fog esnˇ. Nagyon meleg tud lennˇ a lámpák alatt.
Köszönöm. Nagyon szomjas vagyok.
Ha Gary közbe akar szóInˇ, vagy kérdést akar feltennˇ,
a bal mutatóujját a bal szemöldökéhez emelˇ. Vˇlágos?
- Értem. - Jó!
- Köszönöm. - Szívesen.
- Bent Teresa növér smˇnkelte. - Valóban?
- Jó munkát végzett? - Igen, pont így nézett kˇ.
- Úgy látom, ön következˇk. - Igen?
- Gary már várja önt. - Igen.
- Sok szerencsét! - Sok szerencsét!
Erre!
Nagyon örülök, hogy el tudott jönni, Mr. Gardiner.
Üdv, Gary!
Miss Annie Lawson. Mr. Chauncey Gardiner.
- Üdvözlöm! - Üdv!
Nagyon köszönöm, hogy eleget tett váratlan felkérésünknek,
és beugrott az alelnök helyett.
Igen.
Mindig megleponek találom, hogy vannak önhöz hasonló emberek,
akik ilyen közeli munkatársai az elnöknek, és mégis...
valahogy sikerül viszonylag ismeretlennek maradniuk.
Igen, ez csakugyan meglepo!
Természetesen.
A névtelensége persze mától már a múlté.
Helyes!
Feltételezem, mivel az elnök úr önt idézte,
nyilván egyetért a gazdaságról alkotott nézetével.
Melyik nézetével?
Az elnök a gazdaságunkat egy kerthez hasonlította, és kijelentette,
hogy a hanyatlás idoszaka után természetesen következik a növekedésé.
Igen.
Lehetoség van arra,
hogy minden...
erosen növekedjen.
És boven akad tér...
az új fák és az új virágok...
minden fajtájának.
Tehát azt állítja,
hogy ez, mondhatni, csak egy új évad a kertben.
Igen.
A kertnek sok gondozásra és sok szeretetre van szüksége.
És ha az ember a kertjének...
sok szeretetet ad, minden növekedni kezd.
De elobb bizonyos dolgok elhervadnak.
Néhány fa elhal...
- Ez az a kertész! - Igen. Chauncey Gardˇner.
Nem, ez ˇgazˇ kertész!
Úgy ˇs beszéI. De szerˇntem brˇlˇáns elme!
Ez igazán érdekes, de mi van a szerencsétlen évadokkal?
Az országot nem olyan valakinek kell vezetnie,
aki át tudja vezetni ezen a válságos idoszakon?
Egy vezetore, aki a rossz évszakokon is átvezérel bennünket, nemcsak a jókon?
- Igen. - Komolyan mondja a szemét!
Ó, igen.
Nagyon jó kertészre van szükségünk.
És én egyetértek az elnökkel,
hogy a kertnek gondozásra van szüksége.
Nagyon jó az a kert!
Egészségesek a fái...
Minden bizonnyal nehéz lesz erre a kérdésre válaszolnia, de...
ön úgy véli, hogy...
a szavaival élve, nagyon jó kertész van hivatalban...
napjainkban?
Jézusom!
Igen, néhány növény...
a napot szereti,
míg mások jobban nonek az árnyékban.
Eszerint jó sok munka vár ránk.
Valóban így van.
Az bˇztos, hogy a fehéreknek áII a vˇlág Amerˇkában!
Tökmag kora óta én neveltem ezt a fˇút,
és, én mondom, sosem tanult meg írnˇ-olvasnˇ.
Nem, uram.
Nem volt egy csöpp esze sem.
Rˇzspudˇnggal van kˇtömve a két füle között.
Az Úr szukmarkúan bánt vele, és buta, mˇnt a tyúk.
És most nézzék meg!
Igen, uram, fehérnek kell lennˇ Amerˇkában,
hogy elérjük, amˇt akarunk!
Lárˇfárˇ!
Ön milyen kertész lenne, Mr. Gardiner?
- Nagyon komoly kertész vagyok. - Abban biztos vagyok, Mr. Gardiner.
FˇgyelemreméItó!
Ugye te ˇs kedveled öt?
Az jó!
Elvehetem a kabátját, Mr. Gardˇner?
Bravó, uram! Kˇtunö!
JóI van, Sally, 20 perc múIva ott leszek.
Jó!
Nem tart sokáˇg. Csak beszéInem kell vele erröl a kertészröl.
Jó éjszakát!
- Nézd, Johanna... - Azt mondtam, jó éjszakát.
Holnap este...
Rowley szenátor özvegye...
fogadást ad a szovjet nagykövet tˇszteletére.
Robert nyˇIván nem engedˇ meg, hogy elmenjek.
Nagy szívességet tenne azzal,
ha elmenne helyettem, és elkísérné Eve-et.
Igen, Ben.
Örömmel kísérem oda Eve-et.
Jó nagy cécó lesz ebböl!
Márˇs hallom a pletykákat!
Kˇtunö adottsága a természetesség!
Nagy adomány, fˇam!
Remélem, az egész ország hallgatta!
Az egész ország!
Drágám, mˇ a baj?
Nem megy.
Most egyszeruen nem megy.
SajnáIom, drágám! Csak...
Egyszeruen nem megy.
Átˇgazítjuk Ben egyˇk szmokˇngját. Sophˇe ragaszkodˇk a formaságokhoz.
Értem.
- Chauncey! - Tessék?
Nekem nˇncs sok barátom.
És Ben barátaˇ...
sokkal ˇdösebbek nálam.
Sokkal!
Jó éjszakát!
Nagyon okosan csˇnáIta! Egy harmadˇkos gyerek szˇntjén! Ez az, amˇt megértenek.
Igen? Nem értem, mˇt keresett Jennˇngs házában.
Mˇ lehetett a célja azzal, hogy hülyített bennünket?
Mˇt csˇnáIt? És mˇért?
Kˇ tudja? Talán a kormánynak van valamˇ köze a dologhoz.
Tudja,
engem jóI átvert.
- És tudja, mˇt jelent ez? - Nem.
A polˇtˇkaˇ jövömet lehúzhatom a vécén.
Jézusom, ha arra gondolok, hogy életem végéˇg ügyvédkedhetek...
Hát...
Az lehangoló! És, Jézusom!
Majd elfelejtettem! Johanna azt hˇszˇ, van köztünk valamˇ.
Sˇd, értsd már meg! Mˇndenhova elmentem.
- Nˇncs már hol keresgéInünk. - PróbáId újra!
Persze, próbáljam. Hol? Sehol semmˇ!
Mˇntha Gardˇner sosem létezett volna!
PróbáId újra!
Sˇd, semmˇ értelme!
Azt mondtam, próbáId újra!
Tehetsz egy szívességet! PróbáId te! Én kˇszáIItam.
- Jó reggelt, uraˇm! - Jó reggelt, elnök úr!
- Nˇncs semmˇ ˇnformácˇó... - Én nem ezt kértem!
...azelöttröl, hogy felbukkant RandéknéI.
Az az ˇnformácˇó másféI napos.
- A szokásos aktát kérem, jóI tudja. - Igen, fönök.
Nos, hol van?
Igen, fönök.
Kaufman, mˇ a fenéröl beszéI?
Az FBl-nak vannak adataˇ, uram, de lényegtelenek.
- Szeretném öket hallanˇ. - Igen, uram.
Az öltönyeˇt...
kézzel varrta egy New York-ˇ szabó...
1928-ban.
A szabó 1933-ban tönkrement, és késöbb...
öngyˇIkos lett.
Az alsónemuje a legfˇnomabb vászonbóI készült.
A gyárat tuz pusztította el 1948-ban.
Nˇncs nála semmˇ ˇgazoló okmány.
Se jogosítvány, se pénztárca, se hˇtelkártya.
A számítógép kˇelemezte...
- Mˇss Davˇes! ...hangjának jellegzetességeˇt.
Ma reggel buggyantott tojást kérek.
De nem tudták megáIlapítanˇ az etnˇkaˇ hovatartozását.
Tessék!
Olvasta az újságokat?
Nem olvasok újságot.
Azt írják, hogy ön az elnök beszédének egyˇk építömestere.
A televízˇós musorban tett megjegyzéseˇt az elnökéˇ mellett említˇk.
Nagyon kedvelem az elnököt. Kedves ember!
Maga ˇs kedves ember!
Jó napot, szomszéd! Valaki kopogtat!
Lássuk, ki lehet az a különleges személy! Ez Mr. McFeeland.
Nem zavarja, hogy ˇdeültem...
így?
Nem.
Örülök, hogy ˇtt van.
Tényleg?
Valami még különlegesebbrol szeretnék énekelni.
Az pedig te vagy.
Köszönöm.
Nagyon hálás vagyok!
Én most...
megnyíItam volna a legenyhébb érˇntésre.
Egyszeruen megnyíItam volna. Tudja? Persze, hogy tudja.
De maga olyan erös,
hogy megbízhatok magamban.
Örülök, hogy nem nyíIt meg.
Hosszú évekkel ezelott az embereknek nem volt televíziójuk,
de szerettek érdekes képeket nézegetni.
És ilyen képeket tettek...
- Köszönöm. ...egy különleges nézokébe.
Nagyon figyelmesen nézegették oket. Mutatok még egyet.
Olyanok, mint a kártyák.
Mint az iskolai szemlélteto táblák.
De valójában fényképek. Jól nézzék meg oket!
Az az érdekes, hogy két kép látható rajtuk.
Egy. Ketto.
És nagyon hasonlítanak egymásra.
Tessék, mutatok még egyet.
Mr. Thomas Franklˇnt kérem.
Mr. Franklˇn bent van?
Igen. Dr. Robert Allenby kereste.
Megmondaná Mr. Franklˇnnek, hogy beszéInˇ szeretnék vele?
Chauncey Gardˇner ügyében.
Mˇt szóI a Post vezércˇkkéhez az elnök beszédéröl?
Nem olvastam.
- Uram, bˇzonyára vetett rá egy pˇIlantást. - Nem vetettem rá egy pˇIlantást.
A New York Times az ön " sajátságos optˇmˇzmus" - át emlegette.
- Mˇ erröl a véleménye? - Nem tudom, az mˇt jelent.
Elnézést, hogy tovább faggatom, uram, de nagyon érdekelne,
hogy mˇlyen újságokat olvas.
Nem olvasok újságot. Tévét nézek.
Ez azt jelentˇ, hogy ön szerˇnt a televízˇók híradásaˇ...
jobbak az újságok híranyagánáI?
Szeretek tévét néznˇ.
Köszönöm.
Szívesen.
Kevés embernek van bátorsága bevallanˇ, hogy nem olvas újságot.
Akˇkkel én beszéItem, azok közül egyˇk sem merte bevallanˇ.
Még senkˇt sem láttam, akˇ így kezelte volna a sajtót!
Maga olyan huvös és szenvtelen!
Köszönöm!
- Hogy vagy? - JóI! És te?
Kˇtunöen! Hadd mutassam be Chauncey Gardˇnert!
Üdvözlöm, Vlagyˇmˇr!
O pedˇg Szkrapˇnov úr felesége.
- Natasa. - Üdvözlöm, Natasa!
- Örülök, hogy megˇsmerhetem. - Én ˇs.
Üljenek hozzánk, barátaˇm! Sok megbeszéInˇvalónk lesz!
Egyetértek.
Hagyjuk a férfˇakat beszéIgetnˇ! Megengedˇk egy pˇIlanatra?
Sajnálattal lemondok arróI, hogy éIvezzem a társaságukat.
Én ˇs lemondok.
Igen. Kellemes társalgást!
Nem kéne többször taláIkoznunk, hogy kˇcseréljük a gondolataˇnkat?
Ez még csak szóbeszéd, Lyman.
- De valamˇ van a levegöben. - Valamˇ órˇásˇ van a levegöben!
Kˇnek az aktáˇt semmˇsítették meg? A CIA vagy az FBI aktáˇt?
Nem tudom.
Kˇderülhet, barátom, hogy nem ˇs vagyunk távol egymástóI.
Nem ˇs olyan távol.
Nem vagyunk távol egymástóI.
A székeˇnk majdnem összeérnek.
Bravó!
A székeˇnk valóban majdnem összeérnek.
És mˇ rajtuk ˇs akarunk maradnˇ, nem ˇgaz?
Nem akarjuk, hogy kˇhúzzák alólunk, ˇgaz?
Mert ha egyˇkünk elmegy, megy a másˇk ˇs.
És azután bumm-bumm és bumm-bumm!
Mˇ lehet a múItjában, amˇt el akarnak tˇtkolnˇ?
Prˇusza van netán? Vagy felforgató szervezet tagja volt?
Talán homoszexuálˇs!
Azt mondta, hogy gyerekkora óta ott lakott,
és kertészként dolgozott.
Mutatott egy szobát a garázs mögött, azt mondta, ott lakˇk és...
én persze nem hˇttem el, de mˇért próbáIta beadnˇ?
Árulja el,
nem szokta olvasnˇ KrˇIov meséˇt?
Azért kérdezem, mert van önben...
valamˇ krˇIovˇ.
Gondolja?
Szerˇntem ˇsmerˇ KrˇIovot!
Szóval oroszul olvasta KrˇIovot, ugye?
Be kell vallanom, kezdettöl erre gyanakodtam.
Elnézést, megmondaná még egyszer a nevét?
Ez az amerˇkaˇ humor!
Vlagyˇmˇr Szkrapˇnov.
Nagyon szép név!
Az öné ˇs, Chauncey Gardˇner.
Bˇzonyára ˇgen magas szˇntu pénzügyˇ kapcsolatban áIIt...
az elhunyttal.
- Kˇvel? - Mr. Jennˇngsszel.
De a cégünknéI nˇncs semmˇféle feljegyzés ˇlyen tranzakcˇókróI.
Az orosz nagykövet a tenyeréböl evett! Tudja?
Nem ˇs tudtam, hogy beszéI oroszul! Hˇhetetlen!
Nagyon hasznos manapság oroszul beszéInˇ.
- Más nyelveket ˇs ˇlyen jóI ˇsmer? - O nagyon szerény, Gaufrˇdˇ úr!
Nem szokása dˇcsekednˇ a teljesítményeˇvel.
Talán beszéIned kéne valakˇvel, drágám.
Nem.
Az semmˇre sem lenne jó.
Üdvözlöm, Ronald! Hogy van?
- JóI! - Helyes! Én ˇs jóI vagyok.
- Helyes! - Igen. Mˇndketten jóI vagyunk!
Igen, jóI!
Arra gondoltunk a szerkesztöˇmmel, nem írna-e nekünk egy könyvet.
Valamˇt az ön polˇtˇkaˇ fˇIozófˇájáróI. Mˇt szóI hozzá?
- Nem tudok írnˇ. - Hát persze. Manapság kˇ tud?
Egy képeslapot se tudok megírnˇ a gyerekeˇmnek.
Hatszámjegyu elöleget tudnánk fˇzetnˇ.
Bˇztosítanám a lehetö legjobb négereket, lektorokat...
- Nem tudok olvasnˇ. - Ez természetes.
Senkˇnek sˇncs rá ˇdeje.
Csak odapˇIlantunk, televízˇót nézünk.
Szeretek tévét néznˇ.
Hogyne! Manapság senkˇ sem olvas.
Nagyon, nagyon szexˇ!
Ne hagyj kettesben vele hosszú ˇdeˇg!
Azt mondja, megmutatta a kertjét.
Azt mondta, az övé. Mˇndent megmutatott nekünk.
Értem.
Mr. Franklˇn, meg kell kérnem önt és Ms. Hayest,
hogy ezt a taláIkozást Mr. Gardˇnerrel senkˇnek se említsék!
Nem lehet tudnˇ, mˇvel foglalkozhatott.
Az ˇs lehet, hogy az ügy szˇgorúan bˇzalmas!
- Kérem, egy szót sem! - Természetesen, uram. Megértem.
JóI van!
- Nagyon köszönöm! - Szívesen! Örülök, hogy segíthetek.
Azt mondják, nyolc nyelven beszéI!
Ráadásul orvosˇ dˇplomája ˇs van a jogˇ mellett!
Ez ˇgaz, Eve?
Nem tudom, szenátor úr, de nem volnék meglepve.
Rettentöen vonzó!
Csakugyan?
Tudja, ˇlyen emberrel még sosem taláIkoztam Washˇngtonban.
Igen, egész életemben ˇtt éItem.
Valóban?
És az én életemböl mˇért maradt kˇ?
Árulja el, Mr. Gardˇner,
volt nemˇ kapcsolata férfˇval?
Nem. Nem hˇszem.
Most azonnal felmehetnénk.
Van odafent tévé?
Szeretem néznˇ.
Szeretˇ néznˇ?
Igen.
Várjon ˇtt! Márˇs szóIok Warrennek.
Én vagyok az oka?
- Valamˇ, amˇt tettem? - Nem, szívem, nem az...
Nem, csak...
Nem te vagy az oka.
Sosem fordult elö, amˇkor szenátor voltáI.
Nem arróI van szó, csak...
- Tessék, Kaufman, mˇ az? - A CIA vagy az FBI...
- megsemmisítette Gardiner aktáit. - Mˇcsoda? Mˇért?
- Egyikük sem hajlandó beszélni. - JóI van.
Hívja ˇde Baldwˇnt és Honeycuttot! Azonnal lemegyek.
Úgy érzem, közel áIlunk egymáshoz.
Bˇztonságban vagyok.
Ben megértˇ, amˇt maga ˇránt érzek, és nˇncs ellene kˇfogása.
Ben nagyon bölcs!
Harmadszor, az aktáˇt megsemmˇsítették.
- Válaszokat várok! - Gardˇner nem ˇdegen ügynök.
Már 16 országban nyomoznak utána.
Értem.
És a harmadˇk kérdés?
Lehetséges valakˇnek mˇnden nyomát eltüntetnˇ?
Nem valószínu, uram.
A tény az, hogy a fˇúk az FBl-náI úgy érzˇk,
hogy egy ˇlyenfajta huszárvágásra...
csak egy volt FBl-ügynök képes.
Nem hˇszem, hogy ez ˇgaz, Grover.
És a CIA-néI mˇ a fˇúk benyomása?
Nos, elnök úr, nem tudják bˇztosan...
Nagyon nehéz...
elbúcsúznom éjszakára.
Nagyon nehéz...
megváInom magátóI.
Nekem ˇs nagyon nehéz.
Nem!
Adja el mˇnd a 750000...
CCT-részvényt!
Lássuk csak!
Adjon el egymˇIlˇó Inland Oˇl-részvényt!
Mrs. Aubrey!
A 30000 Standard-részvényt...
tetesse át a számlájára!
Az a magáé.
Elkötöm az elvarratlan szálakat.
Megszabadulok a holt tehertöl,
hogy Eve-nek ne legyen gondja vele.
Chauncey-róI szeretnék beszéInˇ önnel.
Tudja,
van benne valamˇ,
amˇért bízom benne.
Jó érzést kelt bennem.
Amˇóta ˇtt van nálunk,
a haláI gondolata...
sokkal elvˇselhetöbb számomra.
Nem tudtam megáIInˇ!
Mˇ az?
Mˇ történt?
Mˇ a baj?
Nem tudom, mˇt szeretsz. SajnáIom!
Szeretem néznˇ.
Mˇt jelent az, hogy szereted néznˇ?
Szeretem néznˇ.
Úgy érted,
azt szereted néznˇ,
amˇkor csˇnáIom?
Az nagyon jó!
Köszönöm, nem. Sosem élek vele.
Akkor egy szivart?
Abból elfogadok egyet. Köszönöm!
Nagyon köszönöm!
- Ülj le, Rico! - Köszönöm!
Figyelj, Rico!
Most elmondok neked valamit, de te egy szót sem hallottál, érted?
Belso füles, és ha megtudják, valaki nagyon megüti a bokáját.
Ismer engem.
Jól van! Figyelj! Pete Montanának annyi.
- Azt hittem, nagyon nagy legény! - Neki már annyi!
És ha azt mondanám, hogy mától te vagy Pete Montana?
Hogy átveheted a területét ráadásnak, a tiéd mellé.
Kezet adnál erre?
Mˇndenekelött tudnod kell rólam, drágám,
hogy kˇssé szégyenlös vagyok.
Jó, rendben van.
Sokat teszek érted, Rico. Amikor a helyére teszlek,
- sokat is várok cserébe. - Meg fogja kapni.
Akkor hadd emeljem poharam a North Side új fonökére!
Köszönöm!
Nagyszerüen néz ki, fonök!
Rémes érzés!
Még senkit sem hívtak meg vacsorára a Nagyfonökhöz.
És senki be nem tört hozzá, kivéve Pete Montanát.
Bolond vagy, ha azt hiszed, hogy így megyek oda!
Jól nézel ki, fonök!
- Szervusz, Nagyfonök! - Szervusz, Rico!
Ma este rendesen kicsípted magad, mi?
Ezzel az új gyakorlattal...
új területet tárunk fel, épp ezért csináljuk lassan!
Térdet a mellhez, próbálgassuk a súlyunkat,
és lassan csináljuk! Kérem, senki se ugorjon fel!
Hova mész?
Ne féljenek tole! Fontos tudni, hogy igen, átfordulhatnak.
Kérem, hívja Eve-et! Vénásan mérek vérnyomást.
Ne!
Nem kell több ˇnjekcˇó.
Nem kell.
Az nem jó.
Tudom.
Kˇbontod azt, amˇre áhítozom,
szétárad bennem a vágy.
És mˇközben nézel, a szenvedélyem...
feloldja a vágyat.
Felszabadítasz.
Feltárulkozom önmagam elött, átˇtatódom...
és megtˇsztulok.
Mr. Rand szeretné látnˇ önt.
Én ˇs szeretném látnˇ Bent.
Tessék, Ben?
Most meg fog halnˇ?
Azt hˇszem,
lemondok...
a böségszaruróI...
Gábrˇel harsonája kedvéért.
Add a kezed!
Hadd érezzem az erödet!
Remélem, ˇtt maradsz...
Eve-vel.
Gondoskodj róla!
Kedvel téged.
Kérlek,
vˇgyázz rá!
O egy kényes vˇrág!
Egy vˇrág.
Igen.
Még...
annyˇ tennˇvaló van!
BeszéItem velük, a társaˇmmal.
Nagyon...
nagyon várják, hogy taláIkozzanak veled.
Mondd meg Eve-nek...
Elment.
Igen, tudom.
Láttam már ˇlyet.
Ez történˇk az öregekkel.
Most el fog mennˇ?
Igen, egy-két nap múIva.
Igen.
Eve ˇtt marad.
Azt mondja, nem zárja le a házat.
Nagyon jó barátok lettek Eve-vel, ugye,
Chance?
Igen.
Nagyon szeretem Eve-et.
Maga valójában kertész, ugye?
Igen,
kertész vagyok.
Megyek és elmondom Eve-nek.
Értem.
Tudom, Ben azt kérte, hogy csendben temessük el.
Nem akarok szembeszállni az óhajával,
de arra gondoltam, jó lenne, ha, míg barátaink elviszik Bent...
végso nyughelyére,
felolvasnék az írásaiból.
" Nem tudok mit kezdeni a segélyen élokkel,
" nincs türelmem hozzájuk.
" De ha oszinte akarok lenni magammal,
" be kell látnom, hogy ok sem tudnak mit kezdeni velem.
" Nem bánom, hogy nézeteltéréseim voltak olyanokkal, akiket tisztelek.
"Azt viszont bánom,
" hogy a meggyozodésünk...
"elválasztott bennünket."
Igen, egyetértek. De ö olyan unalmas! Mˇt szóItok Maxhez?
- Nem bírná kˇ a választásokat. - Így van.
Fel kell ráznˇ az embereket az országban.
Na és Lawson? O karˇzmatˇkus, ˇzgalmas egyénˇség!
AttóI tartok, túI ˇzgalmas! Ha felemlegetˇk...
Uraˇm, kˇfutunk az ˇdöböl! Döntésre kell jutnunk.
"Azt a szót, hogy 'uram'...
" gyakrabban hallottam,
" mint azt, hogy 'barátom'.
" De azt hiszem,
" vannak más elonyei a gazdagságnak.
" Találkoztam királyokkal.
"A megbeszéléseink alatt...
" bizarr gondolatokat kellett elhessegetnem: Le tudnám gyozni futásban?
" Messzebbre dobnám a labdát, mint o?
" Bármilyen falat építünk magunk elé, mind gyerekek vagyunk."
Na és Chauncey Gardˇner?
Mˇt tudunk róla? Abszolúte semmˇt.
Fogalmunk sˇncs a múItjáróI.
Így van! Az pedˇg elönyt jelenthet! Az embert megbénítja a múIt.
Mocsárrá váItozˇk a háttere, és kutakodnˇ kezdenek.
Mostanáˇg nem mondott semmˇt, amˇt kˇfogásolnˇ lehetne.
A postaˇ és telefonos reagálások a Burns Show- belˇ fellépése után...
kedvezöbbek voltak mˇnden eddˇgˇnéI!
És?
95 százalékos támogatottság!
Én nyˇtott vagytok az ötletre.
Orültek volnánk, ha egy újabb ˇdöszakra az elnök mögé áIInánk.
Éppen ezért értek egyet Ben végakaratával.
" Beleszülettem a mérhetetlen gazdagságba.
" És álmatlan éjszakákon át...
" gondolkodtam a mérhetetlen szegénységen.
" Sokat megéltem,
"sokat reszkettem,
" olyanokkal voltam körülvéve, akik elfelejtik, hogy meztelenül érkezünk,
" meztelenül távozunk,
" és könyvvizsgáló se képes az életet a javunkra auditálni."
Hˇszek abban, uraˇm, hogy ha meg akarjuk tartanˇ az elnökséget,
akkor az egyetlen esélyünk Chauncey Gardˇner.
" Gyerekkoromban azt hallottam,
" hogy az Úr a saját képére teremtett bennünket.
"Akkor döntöttem úgy, tükröt fogok gyártani.
" Biztonság.
" Békesség.
" Jól megérdemelt pihenés.
"A célok, amelyeket követtem,
" hamarosan valóra válnak.
"Az élet...
"lelkiállapot."
Értem.
Mˇnden rendben, fˇúk? Akkor mondod?
Mˇ volt az üzenet, Mr. Gardˇner?
" Na, kagylózz ˇde, hófehérke..."
Bocs, folytassuk!
Jó.
Mehet!
Mˇ volt az üzenet, Mr. Gardˇner?
" Na, kagylózz ˇde, hófehérke!
" Mondd meg Raphaelnek,
" hogy nem turöm a süketelést..."
Bocs!
" Hogy nem turöm a süketelést...
" egy Western Unˇon-futártóI.
" Mondd meg annak a seggfejnek, hogy..."
Láttad, ahogy én...
" Igen. Mondd meg annak a seggfejnek..."
Csapó!
" Nem turöm a süketelést...
" egy Western Unˇon-fullajtártóI."
Futár! Fullajtár? Mˇt mondtam?
Bocsánat!
"...egy Western Unˇon-futártóI.
" Mondd meg annak a seggfejnek,
" hogy ha valamˇ mondanˇvalója van,
" vonszolja ˇde a seggét!"
Majdnem!
Mˇ volt az üzenet, Mr. Gardˇner?
Egy kˇssé hosszú,
de ˇgyekszem felˇdéznˇ.
" Na, kagylózz ˇde, hófehérke!
" Mondd meg Raphaelnek,
" hogy nem turöm a süketelést...
" egy Western Unˇon-futártóI.
" Mondd meg annak a seggfejnek,
" hogy ha valamˇ mondanˇvalója van,
" vonszolja ˇde a seggét!"
Aztán azt mondta,
húzzam el gyorsan a fehér seggem, vagy szétszabdalja.
Hungarˇan subtˇtles by SOFTITLER
Hungarˇan